Roubování
-----------

	Roubováním rozumíme vegetativní rozmnožování, při němž přenášíme část letorostu s několika očky na podnož. Při roubování citrusů se nejčastěji používá roubování do rozštěpu, kde je možné roubovat podnož od 2 mm,nejlépe 3 až 4 mm. Při silnější podnoži se provádí očkování. Při roubování do rozštěpu se roub seřezává klínovitě proti sobě z obou stran, podnož se seřízne vodorovně a potom rozřízneme podélně v ose, roub zasuneme do podnože, aby alespoň na jedné straně přiléhalo kadmium obou partnerů, ovážeme a omotáme dostatečně pevně řezné plochy páskem z PE fólie širokým asi 3mm a zavážeme. Omotání musí být dosti pevné, aby se obě části k sobě vzduchotěsně přitiskly a aby nebyl možný jejich pohyb. Celý úvazek zatřeme štěp. voskem, aby se ke styčným plochám nedostala voda, ani vzduch. Nemáme-li dostatečně vlhké a teplé, avšak stíněné místo, přetahujeme přes rostlinu PE sáček, který zespodu přivážeme k nádobě. Sáček můžeme zevnitř vyztužit ohnutým drátem, aby neležel na roubu. Uvnitř sáčku udržujeme dostatečnou vlhkost.
	Roub by měl srůst asi za 2 až 3 týdny. Jakmile roub začne růst a docílí délky asi 15 cm, což se může stát za další asi 2-3 měsíce, odstraníme úvazek z roubu a rostinu postupně přivykáme na sušší vnější prostředí. Nejjednodušší způsob je postupné odstřihování rohů sáčku. Dále odstraníme úvazek z roubu. 
	Pakliže se nám objevuje na podnoži obrost, ihned jej vyštípneme, aby jeho letorosty neubíraly živiny roubované části. Nové výhony se za 3. až 5. listem se zakracují pro vytvoření pěkné korunky. Teprve po úspěšné aklimatizaci můžeme říci, že máme novou rostlinu.
	Rostliny začínají plodit za 2 až 3 roky.

Očkování
------------

	Očko je pupen, který ještě sedí v paždí listů. Očkování je nejúspornější způsob štěpování, poněvadž při něm použijeme jen jedno očko, u něhož ponecháme i řapík. Na žádný pád nenecháme na řapíku část čepele. Očko zasuneme do zářezu v kůře podnože, a ovážeme pevně polyetylénovou páskou jako u roubování.Řapík u očka nám signalizuje, zda se očko ujalo. V kladném případě po 2 až 4 týdnech po lehkém doteku snadno odpadne. Při očkování můžeme nechat nad očkem i část starého kmínku s listem, aby se míza nutila k proudění vzhůru. Po vyrašení očka horní část podnože buď odřzneme těsně nad očkem, anebo z ní odstranme listy a ponecháme kmínek, ke kterému můžeme mladý výhonek uvázat, aby se nevylomil, dokud nezesílí. Může se stát, že se očko ujme, ale neraší, nevyhání letorost. Je to známka nedostatečné výživy. Proto buď odřežeme svrchní část podnože, anebo v kůře horní části podnože vyřízneme prstenec, abychom znemožnili proudění mízy do vrcholu mimo očko.
	Jesliže se očko ujalo a podnož nad ním jsme odřízli, musíme omezit zálivku do té doby, než budou výhony očka schopny samy spotřebovat celou dávku závlahy. Do té doby musíme očkovance chránit před přelitím, eventuálně před zahníváním kořenů.
	Očko, které se neujme, se pozná snadno podle toho, že řapík sice rovněž odpadne, většinou samovolně, ale celé očko zaschne, zhnědne. V tom případě provedeme další zářez ve tvaru T na kůře o něco níže nebo na druhé straně, a očkování opakujeme.
	Očkované místo udržujeme ve vlhkosti, nejlépe přikrytím celé rostliny plastovým sáčkem s občastným vyvětráním. Čímž se předchází k případné hnilobě. Hnilobu lze odstanit chemickým postřikem.
	Veškeré výhony mimo očka se musí odstranit. Ubírají živiny očkům a novým žádoucím výhonům.
	Jakmile výhon z očka doroste délky 15 cm, což se může stát za další 2-3 měsíce, odstraníme uvazek očka a výhon za 3. až 5. listem zakracujeme pro vytvoření pěkné korunky.
	Nové výhony po vyrašení je třeba postupně zvykat suššímu vnějšímu prostředí, postupným větráním. To lze provádět odstřihováním rohů u sáčku. Teprve po úspěšné aklimatizaci můžeme říci, že máme novou rostlinu.
Rostliny žačínají plodit za 3 až 4 roky.