CITRUSY V BYTĚ

CITRUSÁŘ
SZO ČZS NÁCHOD

	Popularita citrusů mezi pěstiteli užitkových rostlin neustále stoupá a tak se citrusy dostávají ve svém zastoupení mezi ostatními druhy exotického ovoce, na přední místo. Vzhledem k tomu, že rod Citrus je velmi rozsáhlý, bylo by vhodné, aby se každý pěstitel alespoň zhruba orientoval v morfologické a systematické botanice tohoto druhu.
	Citrusy jsou subtropické až polotropické keře nebo stromy. Listy jsou neopadavé, převážně tmavě zelené, na líci lesklé. Ve většině částí rostliny jsou nádržky s typicky vonnými silicemi. Čepel listů má různé tvary typické pro určitý druh. Nejčastěji má tvar eliptický až vejčitý. Okraj čepele je převážně celistvý. U většiny druhů je čepel od řapíku odčlánkovaná. Řapík je zploštělý, často křídlatý. Podle barvy a tvaru listů lze určit většinu u nás známých druhů citrusů. Květy vyrůstají v úžlabí listů na výhonech předchozí růstové periody a také na výhonech nově rostoucích - letorostech. Kvetení na letorostech je typické zejména pro citroníky a grepy. Velikost květů se pohybuje mezi sedmi až dvaceti milimetry, jsou pětičetné, počet korunních plátků je však poměrně variabilní. Korunní plátky jsou bílé, ze spodní strany mohou být narůžovělé (citroníky a lajmy). Tyčinky jsou na bázi srostlé. Blizna je velká, čnělka a semeník mohutné. Pod pestíkem se nachází žláznatý terč - nektárium. Semeník je svrchní. Plod je zvláštní bobule tzv. hesperidium, různého tvaru a velikosti. Tvar plodu je velice rozmanitý a vyskytuje se kulovitý, vejčitý, hruškovitý, oválný, kulovitě zploštělý aj. Rozměry plodů se pohybují od velikosti vlašského ořechu až po velikost dětské hlavy. Plody některých druhů bývají v bazální části (u stopky) zaškrceny a mohou mít vrostlý kalich. V apikální části (na vrcholu) je plod často protažen ve špičku nebo bradavku, oddělenou částečně nebo úplně brázdičkou. Kůra plodů se skládá ze tří vrstev: flavedo, albedo a blanité pletivo. Dužnina je tvořena malými šťavnatými váčky, které mají rozdílnou soudržnost - podle druhu. Dužnina je blanitým pletivem rozdělena na segmenty, kterých je obvykle osm až čtrnáct. Specifická je stavba pupečných pomerančů, kde se objevuje v primárním plodu další zakrnělý plod, který je do primárního ponořen. Semena jsou vejčitá, zploštělá, bělavá až světle žlutozelená. U řady druhů citrusů je běžná polyembryonie - mnoho zárodečnost semen. Z jednoho semena tak může vyrůst několik semenáčků.
	Rod Citrus zahrnuje celkem 203 druhů (podle TANAKY), z čehož vyplývá, že u nás známé druhy jsou jen zlomkem zástupců rodu Citrus, ovšem patří mezi druhy nejpěstovanější. Mezi tyto druhy patří: pomerančovník (Citrus sinensis), citroník (Citrus limon), grapefruit (Citrus paradisi) a samozřejmě mandariny. Mandariny nejsou jeden botanický druh, ale skupina druhů se společnými znaky, zejména ve tvaru a chuti plodů (Citrus clementina, Citrus deliciosa, Citrus nobilis, Citrus tangerina, Citrus unshiu atd.) Mimo tyto u nás známé druhy, jejichž plody jsou hlavně v zimě k dispozici na našem trhu, jsou pěstovány například laimy, cedráty, pumela, bergamot, bigarádie a mnoho dalších. Pro bytové pěstování s teplým zimováním jsou vhodné zejména citroníky a lajmy. Pokud máte možnost chladného zimování, můžete v bytě pěstovat celou řadu citrusových druhů a odrůd.

Bytové pěstování citrusů
	Pěstování citrusů v bytě je u nás nejrozšířenější způsob pěstování, protože je nejpřístupnější a nevyžaduje příliš náročné úpravy okolí, V bytě mají rostliny stísněné podmínky a nepřirozené prostředí, proto je pěstitel nucen tyto vnější faktory co nejvíce přizpůsobit potřebám rostlin.
	Z hlediska teplotních nároků není situace v bytech zcela vyhovující. Úskalím je vhodné přezimování rostlin. Nejvhodnější je chladné zimování rostlin, k tomu je však potřebná nevytápěná místnost s vhodnou orientací okna. Teplota by se v zimním období krátkého dne měla pohybovat mezi 3 až 10 oC. Toto teplotní rozmezí platí přibližně pro období od poloviny listopadu do druhé poloviny února. V tomto období je den dlouhý pouze 8 - 10 hodin, což je pro citrusy nevhodné. Nízké teploty tak vyrovnávají zimní nedostatek světla. S postupným prodlužováním dne můžeme teplotu zvyšovat až na 20 - 24 oC. Zvýšení teploty již není nijak problematické. Většina pěstitelů rostliny přenáší do teplejší místnosti. Pokud pěstitel nemá vhodné prostory pro chladné přezimování, je vhodné rostlinám teplotu alespoň snížit na 16 - 18 oC. Při vyšších teplotách některé rostliny mohou při nedostatku světla shazovat listy. Teplota během vegetace by se měla pohybovat v rozmezí 22 - 26 oC, což bytové podmínky vesměs splňují.
	Osvětlení je v bytě problematické po celý rok, protože okno podstatně omezuje úhel slunečního svitu - délku přímého slunečního záření. Tento nedostatek se projevuje nepříznivě na rostlinách, které rostou nepravidelně, listy mohou být neobvykle velké a deformované. Proto rostliny umísťujeme co nejblíže k oknu. Někteří pěstitelé doporučují, aby se v letním období rostliny otáčely a donutily se tak k tvorbě pravidelné koruny. Pokud ovšem rostlinám nezajistíme pravidelné a rovnoměrné osvětlení ze všech stran, nemůžeme po rostlinách chtít, aby byl růst rovnoměrný a pravidelný v celé koruně. Každá rostlina se snaží maximálně využít svoji listovou plochu pro čerpání světelné energie a při jakémkoliv posunutí bráníme úplnému využití listové plochy rostliny. To se pak projeví sníženou intenzitou růstu a plodností. Proto je nutné dávat pozor při přenášení rostlin, aby jsem rostliny na novém stanovišti umístili správně. Většina listů musí být vždy natočena ke světlu. Pokud umístíme rostlinu špatně, rostlina tím trpí a starší listy, které se již nemohou natáček ke světlu, většinou během několika týdnů zežloutnou a opadávají. Pokud jsou na rostlině plody, či květy, může dojít také k jejich opadání. V létě je možné rostliny také letnit na zahradě, balkóně či terase, kde budou jistě působivým doplňkem. Při vynášení rostlin ven však nesmíme zapomenout, že venku je intenzita světla 10 krát vyšší než v místnosti a rostlinám musíme dát čas na přizpůsobení. Proto je nejdříve umístíme nejlépe do polostínu stromů a až po  2- 3 týdnech je můžeme dát na světlejší místo.
	Důležitá je v bytových podmínkách pěstování citrusů také výživa. Rostliny jsou pěstovány v nádobách a po přesazení má rostlina dostatek živin pouze první tři měsíce. Potom dochází k poklesu obsahu živin a je nutné rostliny pravidelně přihnojovat Zcela optimální je pravidelné každodenní přihnojování rostlin zálivkou  (koncentrace 0,01 %). V době intenzívního růstu zaléváme citrusy denně nebo obden, podle teploty. V zimě postačí zálivka jedenkrát za sedm až deset dní, a to bez přihnojování. Většinou se však používá přihnojování koncentrovanějším roztokem hnojiva (0,2 - 0,8 %) jedenkrát za dva až tři dny (Hydropon, Vegaflor, Harmavit, OBM, Kristalon a jiné). Hnojení pevnými hnojivy je poměrně omezené, neboť je zde značné riziko popálení kořenů při rozpouštění granulek v jejich blízkosti. Vhodná jsou ale pomalu rozpustná hnojiva, která však většinou přidáváme k rostlinám během přesazování v podobě tablet či drtě (Silvamix, Plantacote). Přihnojovat můžeme také postřikem na list. Používáme slabé koncentrace hnojiva (0,01 - 0,02 %). Při postřiku hnojiva na list je příjem živin velice rychlý. Dusík je například přijímán již za tři až pět hodin po postřiku. Nejvhodnější teplota pro přihnojování na list je 15 -25 oC. Postřikem na list můžeme doplňovat většinu živin, nejčastěji se však používá pro přihnojování stopovými prvky, jako je měď, mangan, molybden, železo, kobalt, bor atd. Příznaky nedostatku těchto prvků, jako jsou různé světlé mozaiky či výrazné žloutnutí listů se po aplikaci hnojiv na list postřikem po několika dnech ztrácí, nebo se alespoň nevyskytují na nových přírůstcích. Nejčastěji rostliny trpí nedostatkem železa, manganu nebo hořčíku. K poutání živin v půdě slouží tzv. sorpční komplex, jehož součástí jsou organické látky - humus. Proto musíme doplňovat nejen samotné živiny, ale také organické látky nejlépe v podobě zahradního kompostu či kompostovaného hnoje. Možná je také zálivka kvašeným hnojem nebo slepičím či králičím trusem. Ředění provádíme v poměru 1 : 100.
	Nepříjemným problémem je, že rostliny reagují na nedostatek některých prvků často dosti podobně jako na jiné záporné vlivy prostředí - jako jsou nízké teploty, teplotní skoky, přelití, nedostatek světla, popálení sluncem atd. Určité příznaky jsou také hodné s příznaky napadení některými škůdci či chorobami. Přesné určení důvodu žloutnutí a listové nekrózy je proto často obtížně a vyžaduje řadu detailních informací o rostlině a pěstitelských zásazích v polesní době. Proto je třeba upozornit, že určení poruchy na základě jednoho listu může být dosti nepřesné. Nejdříve je třeba vyloučit možnost přelití (kořeny většinou zcela uhnívají, listy téměř žluté, často doprovázeno vysokou násadou poupat) a nedostatek dusíku (rostliny dlouho nehnojené a nepřesazované). Pak je třeba vyloučit možnost napadení škůdci, které zjistíme velice podrobnou prohlídkou listů a mladých přírůstků. Pokud žádná z těchto možností není potvrzena, je pravděpodobný nedostatek některých stopových prvků. Pokud zjistíme, že rostlina je přelitá se zahnívajícími kořeny, je nutné provést odstranění všech kořenů až ke zdravím částem, přesadit rostlinu do menší nádoby, silně zredukovat korunu a výrazně omezit zálivku. Zálivku zvýšíme až při prvních náznacích rašení. V bytech se zejména v zimě většinou vyskytne napadení rostlin sviluškou. Tento drobný roztoč, který saje na rostlinách, má rád suchý vzduch tak je napadení největší u rostlin blízko ústředního topení. V paždí listů vytváří typické pavučinky. Ve sklenících se pak vyskytují puklice a molice. Také saví škůdci, v bytech však méně častí.  Většinou jsou do bytu zavlečeni při přenášení rostlin z venku či skleníku. Přesné určení těchto škůdců popisuje řada knih a příruček pro zahrádkáře, a to velmi podrobně. Komplikovanější je ovšem vlastní ochrana rostlin v bytě. Proti svilušce používáme přípravky Omite 57, BI 58 NEU, Anthio 33 aj., přičemž některé jsou účinné i na mšice. Samotné mšice spolehlivě hubí přípravek Pirimor. Proti puklicím používáme nečastěji přípravek Basudin 60 EC. Novinkou je také přípravek na přírodní bázi Savel. Jeho účinnost při silném napadení je však sporná. Proti molicím můžeme použít přípravky Karate 2,5 EC nebo Dragon 2,5 EC, ale nejlepší je použít přípravku Applaud 25 WP. Většina uvedených přípravků však představuje poměrně nebezpečné jedy a práce s nimi musí být velice opatrná. Pokud není napadení rostlin velké, snažíme se škůdce potlačit mechanickou likvidací a postřik provedeme za vhodných podmínek venku. Tedy v období od května do září, kdy můžeme rostliny nechat venku pět či více dní. Pak je omyjeme vodou. Nejhorší je, že sviluška často napadá rostliny právě uprostřed zimy. Pak je třeba postřik provést v nějaké odlehlé místnosti a rostlinu poté uzavřít do igelitového sáčku. Poté rostlinu umístíme raději do méně obývané místnosti. Po pěti dnech působení rostlinu omyjeme. Ve sklenících se proti svilušce úspěšně osvědčila biologická ochrana - dravý roztoč Phytoseilus persimilis a proti molicím spolehlivě účinkuje malá vosička Encarsia formosa (dodavatel Biola ZD Chelčice, Libějovice 382 72, i malé balení na dobírku).

Plodnost, růst a řez
	Vzájemná závislost mezi intenzitou růstu a plodností je platná pro všechny stromy a uplatňuje se i u citrusů. Je známo, že v počátku roste mladý stromek velmi bujně. Po té začíná plodit a s rostoucí plodností se růst stále více omezuje až téměř ustává a strom stárne. Pak je vhodný zmlazovací řez, kterým se obnoví růstová aktivita a celý cyklus se ve  zkrácené podobě opakuje. Při pěstování citrusů v nádobách se toto pravidlo ovšem poněkud deformuje. Růst je potlačován omezeným prostorem pro kořeny a tak rostliny v nádobách vstupují do plodnosti mnohem dříve, což je často ke škodě. Proto je důležité, aby rostliny měly co největší nádoby. Semenáče určené pro štěpování hrnkujeme do květináčů o průměru 10 -12 cm. V dalších letech každoročně zvětšujeme průměr nádoby o 2 až 4 cm v průměru. Jakmile dosáhne velikost nádoby velikost, která je již pro pěstitele největší možná, každý rok vyměňujeme na jaře pouze vrchní vrstvu zeminy. Pro přesazování je nejvhodnější předjaří, asi 2. polovina února. Během vegetace můžeme ovšem také přesazovat, vždy po skočení růstové periody. Citrusy rostou obvykle 2 - 3 krát do roka pole podmínek (březen až duben - červen až červenec - září až říjen a ojediněle prosinec až leden). Čtvrtá růstová perioda se vyskytuje jen výjimečně u bujně rostoucích jedinců při teplém zimování, zpravidla u citroníků. Naopak japonské mandariny mají při chladném zimování obvykle jen 2 růstová období. V době vyzrávání a zastavení růstu výhonů rostou kořeny. Proto přesadíme-li rostlinu v době vyzrávání výhonů, kořeny jsou aktivní, jejich poranění se rychle zacelí a kořeny alespoň částečně prokoření nový substrát.
	Substrát se míchá z rašeliny, kompostu a písku v poměru 2 : 2 : 3. Písek by měl být hrubší, ne příliš sléhavý a jemný. Písek je možné výhodně nahradit agroperlitem, který má lepší fyzikální vlastnosti, pak stačí poměr 2 : 2 : 1. Substrát je pak také o poznání lehčí. Celkem vyhovující jsou také rašelinové zahradnické substráty, běžně dostupné v obchodech pro zahrádkáře. Tyto substráty jsou ovšem často málo zásobeny živinami a je vhodné je před použitím vylepšit pomalu rozpustným hnojivem. Zároveň jsou tyto substráty velice lehké a vzdušné, a proto je nutné počítat s jejich rychlým vysycháním. Rostliny roubované na podnoži pro chladné zimování - Poncirus trifoliata vyžadují lehčí a kyselejší substrát proto při míchání zvyšujeme podíl rašeliny, nebo používáme zmíněné rašelinové substráty. Podnož Poncirus trifoliata obecně zvyšuje mrazuvzdornost asi o 2 - 3 oC (z -4 oC na -6 až -7 oC), kladně působí na plodnost, podporuje pomalejší růst a kvalitu plodů. Srůstá prakticky se všemi druhy citrusů, ovšem nejvíce se používá pro japonské odrůdy mandarin (Citrus unshiu). Nevýhodou této podnože je, že rostliny na této podnoži nesnáší teplé zimování. Tato podnož má silně vyvinuté období odpočinku v zimě v teplém prostředí proto většinou shazují listy případně hynou. Podnož je v tomto období totiž přestává zásobovat vodou a živinami.
	Pro vypěstování dostatečně velké rostliny je potřebné rostlinu správně tvarovat. Větším rostlinám zakládáme nízký kmínek asi 60 - 70 cm vysoký, menší rostliny můžeme tvarovat jako keře. V místě prvního větvení zapěstujeme 3 - 5 hlavních - kosterních větví, které dají základ konečnému tvaru koruny. V bytech je vhodné pěstovat vary poněkud zploštělé, neboť rostlina má sama, v podmínkách jednostranného osvětlení, sklon k tvorbě plochého tvaru koruny. Znamená to, že kosterní větve vyvazujeme do jedné roviny. Pravidelným zaštipováním pak dosáhneme bohatého rozvětvení a růstu plodných výhonů, které u rostlin ve volné půdě vyrůstají až na větvích 4. řádu a výš, u rostlin v nádobách však toto pravidlo často neplatí. Naopak u rostlin v nádobách je vysoké riziko předčasné plodnosti, která může mladou rostlinu natolik vysílit až dochází po sklizni k úhynu. Proto je důležité první 4 roky po naštěpování rostliny, případné nasazené plody vyštipovat. Pokud je rostlina dostatečně vzrostlá, je možné ponechat ve 4. roce 1 plod na ukázku. Čtvrtý rok se tak stává prvním rokem plodnosti. Od této doby je pak třeba provádět tzv. udržovací řez, jehož úkolem je udržovat rovnováhu mezi tvorbou nových přírůstků a plodností. Citrusy zakvétají převážně na jednoletých výhonech, přesněji na výhonech předcházející růstové periody. Citroníky, lajmy a některé odrůdy pomerančovníků mají sklon ke kvetení po celý rok - jsou remontantní = stále kvetoucí. Květy se u těchto rostlin objevují při každé růstové vlně. Ostatní citrusy kvetou pouze na jaře a i u stále kvetoucích druhů je jarní kvetení nejbohatší. Při udržování řezu odstraňujeme výhony rostoucí do koruny, zahušťující a nemocné výhony. Bujně rostoucí výhony s vhodnou polohou v koruně zkracujeme na polovinu, aby se dále větvily. Plodné výhony většinou příliš neřežeme, pouze po sklizni je vhodné zkrácení. Výhony, které chceme donutit ke kvetení, by měly být pouze středně až slabě rostoucí. Zaštipujeme je jen slabě a vhodné je jejich vyvázání do vodorovné polohy. Vždy je třeba počítat s tím, že čím silnější řez provedeme, tím bujnější bude následující růst. U stále kvetoucích odrůd provádíme rovnoměrný udržovací řez po každé růstové periodě. U jedenkrát ročně kvetoucích odrůd na jaře před rašením silně zkrátíme pouze výhony, které potřebujeme pro další tvarování koruny a ostatní jen mírně zakrátíme. V dalších růstových periodách pak již silněji, aby se nekvetoucí výhony dostatečně rozvětvily.
	V bytech ponecháváme na rostlinách jen určité množství plodů. V prvním roce plodnosti 1-2, v dalších letech 5-8, 10-16 a od 4. roku plodnosti 20-30 plodů, což je také maximální hranice pro rostliny pěstované v nádobách. Důležité je počítat, že na výživu 1 plodu je potřeba u mladých rostlin 30-50 listů, u starších postačí 20-30 listů. U velkoplodých citrusů se však musí počítat až 100 listů na plod (grepy, pumela atd.). Tento poměr listů a plodů zaručuje rovnováhu mezi plodností a růstem nových výhonů. Při velkém množství nasazených plodů rostlina soustředí většinu své energie do plodů a růst je tak silně potlačen. Tím je také často podporována střídavá plodnost. Dále je třeba upozornit, že ze 100 květů zůstane až do doby zralosti pouze 1-3 plody! Proto se při probírce nesmíme ukvapit. Konečný počet plodů upravujeme v době, kdy jsou nasazené plody velikosti třešně, takto k opylení postačuje již jejich vlastní pyl, některé citrusy jsou dokonce parthenokarpické a vytváří i plody bez opylení, jejich pyl je většinou neklíčivý. Vyskytují se ovšem i odrůdy cizosprašné, ty ovšem opylí jakýkoli pyl z jiného druhu citrusů, s výjimkou oněch druhů s neklíčivým pylem.
	Je samozřejmé, že čím menší rostlinu pěstujeme, tím klesá její užitková funkce a převažuje role okrasná, která ovšem není nijak zanedbatelná, zvláště během kvetení a dozrávání plodů.

Citrusy vhodné pro pěstování v bytech

Citroníky:	DIOSCURIA	EUREKA
	FEMINELLO OVALE	KADE GHANA ARS5
	KUZNĚRV	LISBON
	LUNARIO	PAVLOVSKÝ
	SULUN	TAŠKENSTKIJ
	VILLAFRANCA	GENOA
	SIERA LEONE	NOVOGRUZINSKIJ
	MEYERV	EUSTIS

Pomerančovníky:	BYDŽOVSKÝ	LEDNICKÝ
	PROSTĚJOVSKÝ	COTIDIANA
	HAMLIN	SELECTION JAGUEI
	SKAGG´S BONANZA	SUCREŇA
	VENDI	WASHINGTON
	DEMMI	HOMOSASSA
	PARSON	ROUGH SEVILLE
	TROVITA	VAINIGLIA

Mandariny:	CARTULI SAADREO	CHAHARA
	MATSUYAMA	MIYAGAWA
	PONKAN	WAKAYAMA
	GASHIMOTO	KITAGUTI
	KAWANO	FREEMONT
	FORTUNE	C. CLEMENTINA
	C. DELICIOSA	C. MADURENSIS
	C. RESHNI	C. UNSHIU
	C. SUNKI	všechny mandariny SRA

Grapefruity:	DUNCAN	POORMAN
	STAR RUBY

Cedrát:	C. GRANDIS